Превод: Bakuramariks @Отаку България http://otaku.bg/
Днес е такъв прекрасен ден.
Като че ли вчера не е валяло.
Въпреки че е почивен ден, недей да спиш много.
Хайде ставай, Цукаса-чан.
Днес времето е хубаво.
Искаш ли да отидем да пазаруваме?
Ще купя, каквото поискаш.
Не искам нищо.
Нищо.
Ставай, Цукаса-чан.
Остави ме. Днес искам да помързелувам.
Какво говориш? Вече е почти обяд.
Телефона звъни.
Аз ще вдигна!
Да? На телефона е Нишино.
Ти ли си, Цукаса-чан?
Ти ли си била, Томоко.
Какво значи "ти ли си била"?
Свободна ли си днес?
Отивам да си купя дрехи, искаш ли да дойдеш с мен?
Днес...
Не можеш ли?
Всичко е наред. Може би и аз ще си купя нещо.
Тогава ще се видим по-късно.
Кой беше? Приятел ли?
Цукаса-чан, ще излизаш ли?
Да, към 1 часа.
Мамо, може ли и аз да си купя нещо?
Да, но днес е...
Зная, ще съм се върнала до 6 часа.
Ти само се погрижи за тортата.
Хубава е, нали, Томоко? Успя да намериш дрехи, които ти харесват.
Да, но купуването на няколко чифта дънки е прекалено.
А има и други неща, които искам.
Ти си купи ботушки, нали?
Да.
Те са 20,000 йени! Вероятно си богата.
Не, не съм. Когато казах на мама, че ще ходя да пазарувам, тя ми отпусна малко пари.
Днес е специален ден.
Специален?
Искам да си намеря работа.
Но училището ми го забранява.
Толкова съм щастлива!
Това е медальона, който ти казах, че искам!
Подарък е за първата годишнина от нашата среща.
Това беше скъпо.
Пази го, Аа-чан.
Ко-чан, дори помниш онзи ден?
Естествено. Какво? Не можеш да си представиш, че ще го помня ли?
Да, не съм си и представяла.
Цукаса!
Какво?
От известно време гледаше онази двойка там.
Имаш ли си гадже?
Ако им завиждаш, просто си намери.
Напоследък едни момчета от една от гимназиите наоколо са си паднали по теб и дружат заедно.
Но ти без никаква милост им отказваш.
Никакво ново съобщение?
Ей!
Извинете ме, накарах ли ви да чакате?
Кой е той?
Ей, наистина ли не си й казала за мен?
Не, казах й. Един дразнещ сенпай, който незабавно иска да се срещне с теб.
Значи така стояли нещата.
Наистина съжалявам.
Но не е ли е чудесно?
Той е готин и има купища момичета, които искат да излязат с него.
Този разговор приключи. Оставям ви насаме!
Почакай, Томоко!
Остави я.
По дяволите тая Томоко. Оставя ме без дори да си плати сока.
В обикновени дрехи също си така сладка.
Но при всяко събитие ти се променяш, Цукаса-чан.
Защо не излизаш с някой?
Уж толкова много хора те харесват.
По-забавно е да си имаш някой, отколкото да си сама.
Какво си позволяваш?!
Не мога да повярвам!
Ама ти изглеждаше самотна и затова...
Точно така! В такова положение не би направил такова нещо!
И защо не? Не е кой знае какво.
Помислих си, че започвайки с нещо такова ще е прекрасно.
Една целувка не значи нищо на нашата възраст.
Целуването е само поздрав. Поздрав.
Същото е като ръкостискането.
Тръгвам си.
Защо? Бясна ли си?
Извинявай, но нашите ценности не си съвпадат.
Невинна си, а, Цукаса-чан?
Прибрах се.
Малко закъснях.
Къде е Цукаса?
Откакто се прибра от пазаруване, се е заключила в стаята си.
"Целуването е само поздрав", а?
Как да го знам. Никога не са ме целували.
Но...
Това е най-лошото.
Чии рингтон е този? Не си спомням да съм слагала тази песен.
*Джунпей-кун*
Нишино не вдига.
Джунпей! Заведе ли Юи-чан у дома й?
Да!
Джунпей-кун...
Нишино? Удивително, позна, че съм аз още преди да съм казал нещо.
Извини ме, че ти се обаждам в свободния ти ден.
Една стара приятелка ми каза, че желае да учи в "Оуми" догодина и...
Тя ме попита дали познавам някой, който също учи там.
И се запитах дали нямаш нищо против да те спомена.
Искам да се срещна с нея.
Искаш да се срещнеш с нея ли?
Искам да те видя и теб.
Може ли още сега?
Но вече е 22:00 часа и току-що се прибрах.
Искам да те видя още сега.
Моля те, Джунпей-кун.
За секунда ми се стори, че Нишино плаче.
Случило ли се е нещо с нея?
Нишино!
Тичал си заради мен.
Благодаря ти.
Какво? Нишино се усмихва.
Извинявай. Бил си уморен, а те извиках.
Не, не бях много изтощен.
Нишино, какво има?
Не знаеш ли?
Ягодова торта.
Не това, ами...
Този път мама приготви тортата.
Нека седнем и хапнем.
Добре.
За това ли ме извика?
Да.
Значи за това.
Опитай я.
Добре.
Исках да изям тази торта днес.
Защото днес имам рожден ден.
Какво?! Сериозно ли?!
Не исках да кажа това...
Поздравления.
Какво да правя? Наистина не знаех.
Лошо. Не съм ти купил нищо. Ако искаш изяж тази ягодка.
Благодаря.
И така съм щастлива.
Не смятах, че ще прекарам малко време с теб.
Отсега нататък няма да забравям рождения ти ден.
Честно ти говоря. Кълна се.
И най-важното - подаръка...
Какво ще кажеш да ти купя утре?
Но утре сме на училище.
А, вярно.
Тогава просто ми кажи какво желаеш?
Мога ли да си поискам всичко?
Само ако ще мога да си го позволя.
Какво? Да нямам сметана на лицето си?
Не, просто...
Ще се здрависаш ли с мен?
Здрависване?
Да.
Кажи де. Кажи какво наистина искаш.
Но в момента искам само да се здрависаш с мен.
Но това...
Благодаря ти. Вече ще се прибирам.
Доскоро, Джунпей-кун.
Лека вечер, Нишино.
Лека вечер.
Чудя се дали и нейната ръка е топла като мойта.
Аз... Аз...
Маки-чан, извинявай задето те накарах да стоиш с мен до толкова късно.
Прекалено много ми отне редактирането на касетата.
Дали Тоджо е все още тук.
Какво е това? Любовно писмо?
Супер!
От кого е? От кого?
От някой, когото не познавам.
Тогава защо не се срещнеш с него?
Може да се окаже прекрасен тип.
Но аз...
Ясно! Ая-чан харесва друг!
Познах ли? Кой е той? Кажи ми, Ая-чан!
Срещаш ли се с него?
Това е несподелена любов.
Разбирам.
Благодарение на него...
"Благодарение на него"?
Той знае, че пиша роман.
Той ми даде кураж да преследвам мечтата си.
Но той вече си има гадже.
Разбирам те.
Питам се дали да не се откажа.
Ая-чан...
Шегувам се! Това бе просто сюжет за романа ми!
Лъжеш.
Говореше сериозно, нали?
Казах ти вече - това е сюжет за романа ми.
Пишенето на роман в момента е много забавно и мисълта за някой, когото харесвам е...
Сериозно ли?
Тоджо, аз...
Ако тя се чувства по този начин... аз...
Не, това е невъзможно.
Сацки, Нишино, а сега и...
Възможно е да съм само сюжет за романа й.
Не успях да се наспя.
Не мога да реша коя е най-добрата.
Но не мога да оставя нещата да стоят така вечно.
Добро утро, Манака!
Мина ден и половина! Толкова много исках да те видя, миличък!
Миличък?!
Това пък какво е?
Изразяване на любов. Изразяване на любов.
Такива са взаимоотношенията ни.
Нали?
Взаимоотношенията ни?!
Май паметта ти не е наред...
Кога сме станали толкова близки?
Помисли малко.
Ние все още не сме...
Но не ме ли прегърна?
Искам целият свят да узнае,
какво стана в онази гореща нощ!
Тъпачка! Престани, Сацки.
Но все пак не бе опитен, нали?
Искаше ми се да бе стигнал до самия край.
Не знам за какво говориш!
Не се срамувай!
Нищо не стана онзи ден!
НИ-ЩИ-ЧКО!
Манака, къде хукна?
По дяволите, какво си е мислила?
Само се шегуваш наоколо...
Е, бях леко щастлив, но...
Добро утро.
А, да. Вземи това.
Чао.
Тоджо.
Манака си има Нишино-сан.
Трябва да спра да мисля за него.
Трябва да спра да мисля...
Падането на ези или тура, при хвърлянето на монета,
е в резултат на случайността.
Сацки...
И е невъзможно да знаете какво ще се падне преди хвърлянето.
Тоджо...
Нишино...
Какво да правя?
И си дошъл при мен да споделиш проблема си?
Зная, че не е кой знае какво, но...
по тази тема не мога да говоря с Комияма.
Дай ми от мъдростта си, Окуса-сама.
Раздвоен между три момичета, а?
Ако бях на твое място, просто бих излизал и с трите.
Но е невъзможно. Нямаш опит.
Да, така е. Точно затова ми помогни...
Какво да правя?
Вече излизаш ли с Нишино?
Май да. Онзи ден се видяхме.
Значи е лесно. Продължавай да излизаш с нея.
С това приключихме.
Не, не сме! Вече чух и признанието на Китаоджи Сацки.
Чувствам се все едно...
че в сравнение с теб, аз съм нищо.
Китаоджи?
Ами Тоджо?
Не мисля, че изпитвам нещо към нея, но...
Но някакси ми е интересна.
А и ми бе казал, че тя ме харесва.
Просто разбрах чувствата ти.
До теб имаш момиче, което те съпровожда в мечтата ти.
Момиче, което от цялото си сърце те утешава.
И момиче, с което можеш да разговаряш за всичко.
Ако не можеш да решиш, просто избери някоя наслуки.
Ясно.
Манака?
Вече взех решение. Благодаря ти.
Засега единственото, което мога да сторя,
е да и кажа за ситуацията, в която съм, дори и да ме намрази.
Манака, защо ме повика на това място?
Вероятно ще се случи нещо неочаквано.
Аз нямам нищо против, но...
Но нещо не съм в настроение.
Сацки.
Прости ми, че не ти го казах досега.
Аз...
Обичам те.
Наистина ли?
Манака...
Но...
Но има още две момичета, които обичам.
Тоджо-сан?
Или онова момиче Нишино?
Така е, но аз ви обичам еднакво.
Прости ми.
Може и да е жестоко, но...
Манака...
Казал ли си това и на другите момичета?
Все още не.
Ура!
Толкова съм щастлива!
Че защо?
Защото това ме прави специална.
Не е така...
Помислих си, че ще е добре първо да го кажа на теб.
Та засега...
Щях да се разплача, когато ми съобщи, че има още две момичета.
Но ти ни обичаш еднакво, нали?
Да.
В такъв случай мога да започна от сега, нали?
Ще се постарая здравата!
Всъщност, гледайки ме такава... не изпитваш ли нещо?
Не бива да го казваш.
Манака е така сладък!
В действителност би трябвало да изпитвам нещо. Поне малко.
Какво, още едно любовно писмо ли?
Не.
Днес пак останахме до късно.
Родителите ми напоследък ми се карат заради това.
Но все пак имам работа. Не си играя.
Искам ти да си първата, която ще види този филм.
Смятам, че благодарение на теб успях да направя този филм.
Благодаря ти.
Какво има, Ая-чан?
Маки-чан...
Няма значение дали човека, когото харесвам има гадже. Не трябва да се отказвам, нали?
Това само една тайна между нас ли е?
Такава тайна между приятели ни прави двойка.
Не, грешиш. Грешиш.
Престани.
Спокойно. Спокойно.
Спокойно де. Няма от какво да се срамуваш. Нито кучета, нито котки, или нещо друго ни наблюдава.
Не това имах предвид.
Скъпи мой.
Престани вече де!
Превод: Bakuramariks @Отаку България http://otaku.bg/